ВІЗАНТІЙСЬКЕ ПРАВОСЛАВ'Я У ЙОГО СТАВЛЕННІ ДО УКРАЇНИ ПІД ЧАС І ПІСЛЯ ВОЛОДИМИРОВОГО ХРЕЩЕННЯ - Степовик, Дмитро (Науковий вісник Національного музею історії України, 2018)
У статті простежується неоднозначне ставлення Константинопольського патріархату до України, починаючи від Володимирового Хрещення 988 року. Проаналізовано форми поширення християнської віри (як сюзерен і васали) наприкінці Х ст. за імператора Василя ІІ (976–1025), коли Візантія перебувала на вершині розквіту. Підкреслено зверхнє ставлення Константинополя до слов’ян Балканського півострова і Східної Європи навіть після завоювання Візантії турками та перейменування Константинополя на Стамбул, зауважено нехристиянську у своїй основі форму взаємин: Церква-Мати і Церква-Дочка. Актуалізовано сучасну прикру проблему невизнання жодної Української Православної Церкви Константинопольським Патріархатом та її предстоятелем Варфоломієм Архондонісом; необхідність корінної реформи у взаєминах між православними Церквами світу, скасування принципу “визнань” й поділу Церков на матірні й дочірні. Ключові слова: Вселенський Патріархат, Візантія, обряд, віра, релігія, греки, “третій Рим”